Du ville snakke. Snak!
Jeg besøgte dig første gang her. Jeg mødte din bedste og bror.
Hvis du har det så nostalgisk, fatter jeg ingenting, Bill.
Nostalgi og selvmord passer ikke sammen.
Du fortjener alt, Sookie. Du fortjener hele verden.
Hvad nu, hvis alt jeg vil er at se dig leve?
Tænk på din fremtid. Hvordan ville den se ud med mig?
-Vi har allerede taget den snak. -Fordi den er uundgåelig!
Hvor mange gange har du droppet mig? Alligevel er vi her igen.
Vælger du at dø, fordi jeg ikke har selvrespekt?
Det siger jeg ikke.
Jeg er bange for, at du falder død om når som helst-
-og at jeg aldrig får at vide, hvorfor du gør det her.
-Hvorfor gør du det her? -Denne sygdom, Sookie...
...den får mig til at føle mig mere menneskelig end nogensinde før.
På vej hertil stoppede jeg ved min families gravsteder.
Carolines, Sarahs, Thomas' og mit.
Mit er en løgn. Jeg burde være hos dem.
Sookie.
Vi bliver født, vokser, lærer og får egne børn.
Måske får vi lov at møde vores børnebørn.
Men så går vi bort, og det er sådan, et liv er.
Hvis vi bliver sammen, nægter jeg dig de bedste dele af det.
Forstår du det? Bare en smule?
Jeg har set dig sammen med børn. Set, hvordan du lyser op.
Jeg ville hade, hvis du aldrig fik lov at få dine egne børn.
Hvorfor slår du så ikke bare op?
Hvis jeg ikke kan, hvorfor dropper du mig ikke bare?
Fordi jeg ikke kan. Jeg elsker dig for højt.
Jeg vil have, at du hjælper mig.
Hjælpe dig?
Hvad kalder I feer det? "Den sidste godhed".
Hvad?
Vil du have, at jeg dræber dig? Tager du pis på mig?
Brug dit lys på mig. Så er du færdig med vampyrer for evigt.
Ellers har du en kø af bejlere herfra og til helvedes porte.
-Ved du, hvad du beder mig om? -Det, du er, er enestående.
Men "at være menneske" er ligeså!
Det, jeg beder om, er det, du har bedt om, siden vi mødte hinanden.
Det, du altid har ønsket dig: Et normalt liv.
Vis mig den sande død... og du befrier os begge.
Du skal gå nu. Tving mig ikke til at trække min invitation tilbage.
-Vil du i det mindste tænke over det? -Tro mig, jeg tænker over det.
Jeg beklager virkelig, Eric.
Eric.
Fjern lænkerne af hende. Fjern lænkerne, Pamela!
Improviserer du, eller har du en plan?
-Jeg befrier hende. -Gør du?
Hvis du ikke vil gøre det, så gør jeg det selv.
Nu ikke for begejstret, skatter. Vi indhenter dig.
Hvis Gus ikke kender til tunnelen, hvorfor følger vi ikke med hende?
Fordi, Pamela Swynford DeBeaufort-
-vi dræber mr Gus og stjæler NewBlood fra ham.
Jeg prøvet at stole på ham og at dele. Men det dur ikke for mig.
-Er du med mig eller ej? -Jeg er så fandens meget med dig!
Det tænkte jeg nok.
Nu tager jeg bindet af, og du giver ikke så meget som et pip fra dig.
Dygtig pige.
Nu giver Pam dig lidt af hendes blod at drikke.
Åbn munden.
Med hendes blod i dig kan hun altid finde dig, når du er bange.
Er du bange?
Godt. Det bør du være.
Hvor end du tager hen, hvem du end møder, og hvad du end gør-
-vil alle have, at du dør.
Så selv om Pamela og jeg hader dig, er vi dine bedste venner nu.
Tal ikke med nogen, gem dig i sikkerhed og vent på Pam.
Mr Gus! Sarah er flygtet.
-Hvordan kom hun ud? -Der er en tunnel.
-Slap I hende fri? -Ja, vi gjorde så.
-Lad ham løbe. -Jeg troede, du ville dræbe ham?
Mennesker er langsomme.
Jeg kondolerer, venner.
Der er du! Sarah Newlin spiser skrald. Tænk!
-Vil du vide, hvorfor jeg er her. -Jo da. Hvorfor er du her?
-Her gjorde Eric Willa til vampyr. -Det vidste jeg ikke. Hvorfor gør du?
-Det stod i Bill Comptons bog. -Jeg skippede nok det kapitel.
Jeg skimmede den for at finde de dele, der handlede om mig selv.
-Jeg er en forfærdelig person, ikke? -Ja, kære. Det er du.
Lige derfor tror jeg, jeg ville sparke røv som vampyr.
Tror du ikke?
-Mener du det seriøst? -Dødsensseriøst. Vil du hjælpe mig?
Absolut ikke.
Jeg ville knokle røven i laser for dig. Jeg har altid støttet mænd.
Men måske er det meningen, at jeg skal støtte en kvinde.
Så nu bliver du bare lesbisk?
Hvis du gør mig til vampyr, ja.
Jeg ville gøre ting for dig...
...eller du kunne gøre ting ved mig.
Spillereglerne er dine.
Nu hvor Tara er gået bort...
Du vover ikke at tale om Tara! Er det forstået?
Du fik ikke lov til at slikke mig, om jeg så fik en milliard for det.
Og skulle jeg slikke dig, rakte alle penge i verden ikke.
Men der er en ting, jeg vil have af dig.
-Hvad? -Dit blod.
Jeg er ikke blevet vaccineret endnu.
Jessica.
-Howdy, vampyr-Bill. -Hoyt. Jeg troede, du boede i Alaska?
Jeg skulle til min mors begravelse. Men nu har jeg tænkt mig at blive.
Det er jeg glad for at høre.
-Fik du posen med blod, jeg kom med? -Var den fra dig?
Jeg vil ikke have, at du dør, Bill. Det er, hvad jeg kom for at sige.
-Det ved jeg, søde skat. -Men også én ting til!
Jeg vil sige, at jeg kommer til at klare mig.
På vej herover tænkte jeg over det.
Det er, hvad jeg gerne ville høre, hvis jeg var dig.
Det var det, jeg ville sige.
Jeg vil aldrig forstå det, men jeg vil forsøge at acceptere det.
Og jeg kommer til at klare mig.
Tak, Jess. Det var nøjagtig, hvad jeg havde brug for at høre.
-Du er varm. -Jeg ved det godt.
-Tak for, at du fulgte hende hjem. -Hvis der noget jeg kan gøre...
Jeg formoder, at Jessica er del af grunden til, at du bliver?
Hun er hele grunden.
Undskyld, at jeg er anmassende.
Men som døende har jeg nok lov til at tage mig visse friheder.
Tror du, at du en skønne dag kommer til at fri til Jessica?
Bill! Åh gud...
Hoyt, undskyld! Det er for tidligt til den...
Ja, sir. Det gør jeg.
Hvad siger du, Jessica? Vil du gøre mig til en rigtig mand?
Hoyt, må jeg lige tale med Bill i enrum?
Vi skal snakke sammen.
-Jess, undskyld... -Ti stille.
Lyt til mig.
Jeg ville ønske, at jeg ikke havde drømt om mit bryllup hele barndommen.
Jeg ville ønske, at jeg var hævet over alt det.
Jeg er vampyr, men jeg er altså også en pige.
Det, der lige skete, er ikke det, jeg drømte om.
-Jess, han elsker dig. -Han kendte mig ikke før i går!
Det er tid nok. Ægte kærlighed kan ske på et splitsekund.
Må jeg forklare mig?
Du kan prøve.
Jeg var allerede vampyr, da min menneskedatter Sarah blev gift.
Det siger sig selv, at jeg ikke fik lov til at gifte hende bort.
Jeg mødte ikke engang hendes mand.
Jeg ved ikke, hvor længe jeg har igen, Jess.
Men det bliver ikke lang tid.
Jeg vil bare sikre mig, at nogen tager hånd om dig...
...inden jeg tager herfra.
-Må jeg få et kram? -Selvfølgelig må du det.
Bill...
Kan du vente heroppe, mens Hoyt og jeg taler sammen?
Hvad vil du sige til ham?
At hvis han virkelig vil gifte sig med mig...
...overvejer jeg, om vi kan gøre det i dag.
-Tara, vent! -Nej, kan du ikke skynde dig?
Nej, her er for glat.
Vent! Du er for hurtig.
Hvis dit hår var som mit, så ville du også være hurtig.
Du milde! Sæt jer.
Hvor mange gange har jeg sagt, at hvis I bliver fanget i regnvejr-
-skal I ringe, og så kommer jeg og henter jer?
-Men det var sjovt, bedste! -Og så får vi varm chokolade.
Nå, så I har regnet mig ud, hvad?
Tak, miss Stackhouse.
-Velbekomme til jer begge. -Tak, bedste.
Jeg henter noget tøj til jer. Jeg er straks tilbage.
Hvornår kommer Jason? Bare hun finder noget pænt tøj til mig.
-Er du forelsket i Jason? -Ud af mit hoved, Sookie!
-Undskyld, jeg kan ikke lade være. -Det er ikke fair.
-Jeg sagde undskyld. -Hvem kan du lide?
-Ingen. -Du kender min hemmelighed nu.
Hvis der var en, ville jeg sige det, men drenge tænker ulækre ting.
-Vil du aldrig gifte dig? -Jo, men sådan bliver det nok ikke.
Stop! Sådan må du ikke sige. Du kan have det liv, du ønsker.
Du kan klare præcis, hvad du vil. Du har ret til det, Sookie.
Der er ingen begrænsninger, hvis du ikke begrænser dig selv!
Jeg har brug for at vide, at du forstår, hvad jeg siger!
Jeg forstår.
Når jeg ikke er i nærheden, så sørg for, at hun følger det, Tara.
Ja, miss Stackhouse.
Hej, er Jason her? Jeg er hans søster, Sookie.
-Brigitte. Godt at møde dig. -I lige måde.
-Jason sover endnu, men kom ind. -Tak.
Undskyld, hvis det er akavet, men jeg må tale med ham.
-Hvorfor skulle det være akavet? -Fordi du har hans underbusker på?
-Vi har ikke været i seng sammen. -Seriøst?
Jeg slog jo op med Hoyt i går!
Kender du Hoyt?
Selv om Jason er den sødeste mand, jeg har mødt.
Er du Hoyts kæreste fra Alaska?
Indtil i går aftes, ja.
Skal jeg lade være at spørge?
-Vil du vække ham? -Man vækker ikke Jason uden kaffe.
-Jeg kunne kun finde pulverkaffe. -Det er, fordi han er klam.
Jason, vågn op. Jeg har kaffe.
-Forsigtig, den er varm. -Hvad sker der?
Bill vil have, at jeg slår ham ihjel med min lyskugle.
Hvad fanden?
Han vil, at jeg får et normalt liv med børn og sådan.
-Men det sker ikke, hvis han findes. -Wow.
-Hvad tænker du? -Det ved jeg ikke.
Han ser så syg ud, og jeg har det så forfærdeligt.
Han fortjener ikke at lide-
-og Gud ved, hvor meget jeg har grublet frem og tilbage.
Er det, jeg er, en forbandelse eller en velsignelse?
Men nu hvor han beder mig om at ofre det...
...er jeg ikke sikker på, at jeg vil.
Selv hvis jeg gjorde, er jeg ikke sikker på, at jeg kunne gøre det-
-selv om jeg vidste, at jeg ville.
-Sook, prøver du...? -Hvad?
-Beder du mig om råd? -Nej.
Godt, for jeg aner ikke, hvad jeg skal råde dig til.
Men jeg lover, at jeg elsker dig uanset hvad.
Jeg elsker også dig.
-Det er min telefon. -Jeg tager den!
Det dumme svin.
-Det er Brigitte. -Vi har hilst på hinanden.
-Jason, det er Hoyt. -Tak.
Jeg har et underligt spørgsmål, når jeg tænker på, hvad der skete i går.
Sook? Taler Jason med Hoyt?
Det skal du slet ikke tænke på.
-Vil du være min forlover? -Din forlover?
Du har vel ikke noget, der kan bruges som brudekjole?
Hvad fanden skete der i går aftes?
-Er du klar, Grønfinger? -Ja, jeg holder fast.
-Skal jeg lægge dem i bagagerummet? -Nej, på bagsædet.
Sook, jeg ved, at i dag bliver en svær dag at gå til bryllup på.
Hvis Jessica vil gøre det for Bills skyld, stiller jeg op.
Kan du holde dem her?
Jeg har aldrig været til et vampyrbryllup før.
-Sagde de, hvorfor de skynder sig? -Kun, at de beder mig om gifte dem.
-Hun kan vel ikke være gravid? -Jeg tror det ikke.
-Men ville det ikke være sejt? -En vampyrbaby med bittesmå tænder.
Det ville være et helvede at amme.
-Sherif Bellefleur? -Ja, vampyr-Bill?
Er hoveddøren lukket?
-Nu er den. -Må jeg tale med dig på kontoret?
Selvfølgelig. Jeg håber, at det går hurtigt.
-Vær ikke bekymret for os. -Nej, vi snuser bare rundt.
Jeg er vild med, hvor lækkert her er!
Sæt dig.
Jeg hørte, at du var syg, men jeg troede ikke, at det var så slemt.
-Jeg vil bede dig om en tjeneste. -Okay?
Der er sket meget mellem os, og det hele har ikke været godt.
Eftersom din bedstemor er syg, er du min ældste levende arving.
-Vi er i familie. Husker du det? -Ja, det husker jeg.
Da jeg blev syg, opsøgte jeg en advokat.
Jeg ville testamentere mit hus til Jessica.
Lang historie, men det viste sig at være umuligt.
Det betyder, at når jeg dør, arver du huset.
Jeg kan ikke tage imod huset. Af alle mulige grunde.
Jeg beder dig leje det ud til Jessica og Hoyt for en dollar om måneden.
Og hvis de glemmer at betale, kan du måske se den anden vej?
Modtaget, vampyr-Bill. Det er en aftale.
-Er Brigitte stadig hjemme hos dig? -Ja.
Hun rejser i aften.
Fortalte du hende, hvor du tog hen?
Kom.
Det føles skidt. Skal jeg ringe til hende?
Nej, der er en pissedårlig idé!
-Jeg er ked af det med dit øje. -Jeg er ked af dit slips. Kom her.
Hvis et slag fra en sværvægter er prisen for at være din ven igen...
...tager jeg et på hverdage og to på søndage.
Jeg begynder at flippe en smule ud.
Hvis det er nogen trøst, tror jeg ikke, at vielsen er lovlig.
Jeg har set en gammel film. "Det handler om Henry".
Harrison Ford spiller en bysmart advokat, som hedder Henry.
Han kommer ud for en ulykke og mister hukommelsen.
Han må lære alt igen, og han genkender ingen.
Jeg føler mig ligesom Henry.
-Han blev skudt. Henry. -Har du også set den?
-Vi lejede filmen sammen. -Der kan du bare se.
Hør her! Det har været en lang og sær uge.
Men jeg fandt ud af noget i den tid.
Vi må leve hver dag, som om den var den sidste.
Og gør man det, får man det rette primitiv på alt.
Hvis jeg sagde, at verden går under i morgen:
-Hvem ville du vågne sammen med? -Jessica.
-Siger det ikke alt? -Jo.
Så se at komme derud. Lad os skabe nye minder!
Jeg hjælper dig. Lad os gå ud og klare skidtet, Bubba!
Lad os gøre det. Vi gør det!
Hvor er det sindssygt!
-Ja? -De vil vide, om I er klar?
-Sidste detaljer. To minutter? -Må jeg se hende?
-Et nyt par øjne ville være godt! -Stoler du ikke på mig?
Du behøver ikke flere minutter. Du er perfekt!
Her kommer de!
-Er alt i orden? -Jess spørger, om du fører hende op?
-Selvfølgelig. -Hun er i foyeren.
Åh, Jess.
Du ser så smuk ud.
-Er du okay? -Jeg har det fantastisk.
-Arlene, kan du skrue ned? -Åh pis, jeg glemte det!
Undskyld...
Jeg har taget lidt notater med. Jeg håber, I forstår.
Værs'god at sidde.
I dag fejrer vi forholdet mellem Jessica Hamby og Hoyt Fortenberry.
Vi skal bevidne og støtte deres løfte til hinanden.
Vi er blandt de vigtigste personer i deres liv-
-og de har bedt os bekræfte, at vi har del i deres kærlighed.
-Hvem gifter Jessica bort? -Det gør jeg.
-Du må ikke gå. -Jeg sidder her lige bag dig.
Fædre og døtre er en smuk ting.
Jeg er så lykkelig, men har så ondt. Lad dem ikke se det.
Vær her. Vær nærværende. Så lykkelig...
-Hvad er det? -Ingenting.
-Er du okay? -Jeg har det fint.
Jeg elsker dig, Sookie Stackhouse. Med alt, hvad jeg er gjort af.
-Hvem gifter Hoyt bort? -Det gør jeg.
Men Hoyt og jeg har allerede krammet, så I kan bare fortsætte.
Før I afgiver løfte, vil jeg sige bare en ting.
Delstaten Louisiana anerkender ikke jeres ægteskab.
Men det tvivler jeg ikke et sekund på, at Gud gør.
Jeres kærlighed er smuk.
Og kærlighed er kærlighed. Det er såre simpelt.
Amen.
Har I skrevet tanker ned, som I vil dele med hinanden?
-Vi havde ikke meget tid! -Det er fint. Jeg har heller ikke.
-Hvad med ringe? Har I nogen? -Jeg har ingen ring.
Det gør ingenting. Så improviserer vi.
Hoyt, tag Jessicas hånd og gentag efter mig.
"Jeg giver dig mit hjerte som symbol på vores kærlighed..."
Jeg giver dig mit hjerte som symbol på vores kærlighed...
"...i dag, i morgen og alle kommende dage."
Jeg ønsker så meget, at du skal opleve det her.
Sookie, jeg beder dig. Befri dig selv.
"Jeg giver dig mit hjerte som symbol på vores kærlighed."
Jeg giver dig mit hjerte som symbol på vores kærlighed-
-i dag, i morgen, i morgen nat og alle kommende nætter.
Og nu skal vi skynde os, for jeg løber tør for lommetørklæder.
"Min kærlighed er til stede, selv når jeg ikke er."
Nu er I næsten gift. Jessica, tager du denne mand til din ægtemand-
-og lover at elske og ære ham i medgang og modgang...
...og at være ham tro...
-...indtil døden skiller jer ad? -Ja.
Hoyt, tager du denne kvinde til hustru, vil du elske og ære hende...
...og være hende tro, indtil døden skiller jer ad?
-Ja. -Så er I hermed rette ægtefolk.
Nu må du kysse din vampyrbrud.
Sook. Er du okay?
Du har ikke sagt et ord, siden vi var hos Bill.
-Jeg kunne høre Bills tanker. -Hvad?
Jeg hørte ham, Jason. Jeg hørte hans tanker.
Hvad fanden? Jeg troede ikke, det var muligt.
Heller ikke jeg, men i går sagde han-
-at sygdommen fik ham til at føle sig mere menneskelig end nogensinde.
Han vidste nok ikke, hvor ret han havde.
Hvad tænkte han så?
Alt, man ønsker sig, at et menneske, man elsker, skal tænke om en.
Bortset fra, at han stadig ønsker, at du skal dræbe ham.
-Kan du give os et lille øjeblik? -Ja, klart.
-Hun er varm på dig. -Nej...
-Jeg hørte hendes tanker i morges. -Sook, jeg vil ikke høre det!
-Må jeg bare sige én ting? -Okay.
Jeg forstår, at det her handler om selvudvikling for dig.
Men hvis du kom til at gå i seng med hende på vej til lufthavnen...
Aldrig i livet. Jeg skal bare sætte hende på flyet!
Jeg siger bare: Hvis du gør, har du min velsignelse.
Jeg kan lide hende, og det tror jeg også, du kan.
-Jeg knepper ikke fleres kærester! -Jeg forstår det.
Men vi har været til Hoyts bryllup. Hun er ikke hans kæreste mere.
-Det var godt at møde dig. -I lige måde, Sookie.
Hej hej, Brigitte.
Tak.
Er du klar?
Ja, spænd bæltet.
Præst Daniels?
Miss Stackhouse?
-Må jeg komme ind? -Selvfølgelig, søde skat.
-Hvad arbejder du på? -Denne uges prædiken.
-Skriver du altid i kirken? -Nej, ikke altid.
Men når ordene ikke kommer til mig, tænker jeg her.
Så føler jeg mig nærmere Gud.
-Taler han med dig? -Aldrig.
Det er en skam, for jeg kunne godt bruge hans råd nu.
Da du kørte herhen, forventede du vel ikke, at Gud sad her?
Jeg går ud fra, at du kom for at tale med mig.
Verden var mere enkel engang, ikke?
For nogle siden vidste vi ikke, at der fandtes vampyrer.
Eller varulve, varpantere, formskiftere eller den slags.
Derfor bliver det sværere at skrive prædikener.
Du ved, hvad jeg er, ikke? Jeg er fe.
-Spøger du? -Det ville jeg ønske.
Det var da som...
Tror du, at Gud skabte os, som han mente, vi skulle være?
Eller tror du, at nogle af os var fejl?
Jeg har hørt, hvad du har gjort for denne by.
De fleste her siger, at de kan takke dig for deres liv.
Hvor kan du tænke, at du skulle være en fejl?
Men hvis jeg bare vil leve et normalt liv og er træt af, hvad jeg er-
-synder jeg så, hvis jeg beslutter ikke at være det?
Siger du, at du kan stoppe med at være fe?
Det er noget andet, for ja, jeg tror, at vi er, som Gud skabte os.
Men Gud behøver ikke at føre vores liv og være i vores sko.
Gud ville ikke have givet os vore fantastiske hjerner-
-hvis han ikke tænkte, at vi ville tage beslutninger med dem...
...og bruge vores frie vilje.
-Er det til nogen hjælp? -Det tror jeg.
-Det håber jeg. -Tak, præst Daniels.
Ingen årsag.
Undskyld, men vil du have et råd til prædikenen?
-Jeg tager imod råd fra alle. -Sig, at hjælpen er på vej.
Sig, at alt er forbi snart.
-Hvordan ved du det? -Det gør jeg bare.
-Hallo? -Jeg har ordnet det med kirkegården.
Vi mødes der ved solnedgang.
Sookie.
Jeg har stået her i et stykke tid, og det eneste, jeg kan tænke på, er:
Hvorfor har du en kiste?
Der var så mange soldater, hvis lig aldrig blev bragt hjem.
De tænkte nok, at kister var bedre for familierne.
-Jeg vil ikke gøre det her. -Det ved jeg godt.
Jeg kan ikke give slip.
Det er blevet tid.
Tak.
-Hvad er det? -Et fotografi.
Af min datter og jeg. Hun fik det, inden jeg drog i krig.
Læg dig i kisten, inden jeg mister modet.
Jeg er klar.
-Bill. -Ja?
Jeg vil aldrig glemme dig.
Jeg ville gerne sige det samme, men jeg ved ikke, hvad der sker.
Sookie.
Da jeg spurgte dig, om du vidste, hvad det er, jeg skal ofre...
Jeg tror ikke, at jeg selv forstod alvoren i det.
Det her er, hvad jeg er. Det er en del af min sandhed.
Ligesom Jason er min bror, og mine forældre er mine forældre.
De er en del af mig.
Om jeg bryder mig om det, eller ej.
Og du, Bill...
...du er også en del af mig.
Og det vil du altid være.
Men jeg kan ikke gøre det for dig. Undskyld!
Vil du stadig dø?
Ja tak.
Er du sikker?
-Jeg er sikker. -Jeg elsker dig, Bill Compton.
Jeg elsker også dig.
Er du træt, plaget af synlige årer og ukontrollérbar trang?
Frygter du den sande død?
Hej! Jeg hedder Eric Northman.
Jeg er en 1.000 år gammel vampyr og direktør for NewBlood.
For ikke længe siden var jeg som I:
Jeg var syg, modløs og ventede på at dø.
Men miss DeBeaufort her fandt mig i en vinkælder i Sydfrankrig.
-Pamela. -Jeg kunne knapt kende mr Northman.
Han var ikke den uovervindelige vikingevampyrgud, der skabte mig.
Men jeg gav ikke op, for jeg anede, at der fandtes en kur-
-i Sarah Newlins krop.
Vi husker alle Miss Newlin!
Hun var præstekonen, som blev massemorder og bare forsvandt.
Men først drak hun modgiften mod Hepatitis V. Al modgiften!
Jeg og Eric besluttede os for at finde miss Newlin.
Vi fangede hende aldrig.
Hun hoppede ud gennem vinduet i huset, hvor hun gemte sig.
Men vi fandt et par dråber blod på et glasskår.
Vi sendte miss Newlins blod til topforskere i Stockholm.
Miss DeBeaufort fik ret, da forskerne skabte det her.
NewBlood.
TRE ÅR SENERE
-Kalkunen er i! -Tak, skat.
-Der fik jeg dig, far! -Ja, det fik du.
-Skat! Tid til at tage af sted. -Far er sulten.
Jason. Du kunne hjælpe mig her!
Tak. Vil du tage med far?
-Så du det kast? -Ja, jeg gjorde.
Hej Sookie.
58, 59, 60.
-Din tid er gået, Maurice. -Bare et øjeblik til.
-100.000 for et minut var aftalen. -Tager du kort?
Kun kontanter! Skrid med dig!
Tuttelu!
Lad være med at kigge sådan på mig!
Forsvind! Lad mig være!
Kom nu, Sarah. Det er jo Thanksgiving!
Lad os sige, hvad vi takker for.
Personligt er jeg glad for, at du er ved at blive sindssyg!
Og det betyder, at jeg, som er et af dine hjernespind-
-aldrig vil forsvinde.
Jeg får lov at hjemsøge dig hver dag resten af dit liv.
Og måske endda i tiden efter!
Nu er det din tur. Hvad takker du for, Sarah?
Ingenting.
Nina Sauerland www.btistudios.com